Žiedų Valdovas
- Tu nepraeisi! - Gendalfai!
Aš - slaptosios ugnies tarnas, Anoro liepsnos valdytojas!
Grįžk į šešėlį!
Tamsioji ugnis tau nepadės, Udūno liepsna!
TU NEPRAEISI!
Ne! Ne!
Gendalfai!
Sprukit, kvailiai!
Ne!!!
Gendalfai!
Kas yra, pone Frodo?
Nieko.
Tik sapnas.
Dvi Tvirtovės
Mordoras. Vienintelė vieta Viduržemyje, kurios nė kiek nenorime pamatyti iš arčiau,
ir vienintelė, kur stengiamės nuvykti.
Ir būtent ten negalime.
Pripažinkim tai, pone Frodo. Mes paklydome.
Nemanau, kad Gendalfas turėjo omenyje, jog turim eiti šitaip.
Jis neturėjo omenyje daugelio dalykų, Semai,
...bet jie atsitiko.
Pone Frodo?
Tai Žiedas, ar ne?
Jis tampa sunkesnis.
- Kokio maisto mums liko? - Gerai, pažiūrėsiu.
Taip, puiku -
lembas duona!
Žiūrėk!
Daugiau lembas duonos.
Paprastai neįprantu prie užsieninio maisto,
bet šis elfiškas dalykas neblogas.
Niekas niekad neaptemdo tavo nuotaikos, ar ne, Semai?
Tie lietaus debesys gali.
Tai atrodo keistai pažįstama.
Kadangi buvome čia anksčiau!
Mes einame ratais!
Ach! Kokia čia baisi smarvė?
Garantuoju, netoliese - šlykšti pelkė.
Ar užuodi?
Taip, užuodžiu.
Mes ne vieni.
Jie vagys! Jie vagys!
Bjaurūs vagiūkščiai!
Kur jiss?
Jie pavogė jį iš mūsų.
Mano brangiaussiąjį.
Prakeikti! Mes jų nekenčiamės!
Jis mūsų,
ir mes jo norimės!
Tai Gylys.
Tu esi jį matęs anksčiau,
ar ne, Golumai!
Paleisk jį, arba perrėšiu tavo gerklę!
Ji degina!
Ji degina mus!
Ji šaldo!
Ją suvijo šlykštūs elfai!
Nuimk ją nuo mūsų!
Tyliau!
Tai beviltiška! Kiekvienas orkas Mordore išgirs šį triukšmą!
- Tiesiog suriškime jį ir palikime! - Ne!
Tai nužudytų mus, nužudytų mus!
Tai ne daugiau, nei esi vertas!
Galbūt jis tikrai nusipelno mirti,
bet kai jį matau, man jo gaila.
Mes būname geri jiems, jei jie būna geri mums.
Nuimk ją nuo mūsų!
Mes prisiekiamės daryti, ko tu noris. Prisiekiamės!
Negali duoti pažado, kuriuo galėčiau pasitikėti.
Mes prisiekiamės tarnauti brangiaussiojo šeimininkui.
Mes prisiekiamės
...brangiausiuoju!
golum, golum.
Žiedas klastingas, bet privers tave laikytis žodžio.
Taip...
...brangiaussiuoju.
Brangiaussiuoju.
Aš tavim netikiu!
Nulipk!
- Nulipk! - Semai!
Jis bando mus apgauti!
Paleisim - pasmaugs mus miegančius!
- Tu žinai kelią į Mordorą? - Taip.
Tu esi ten buvęs?
Taip.
Tu nuvesi mus prie Juodųjų Vartų.
Meri.
Meri!
Kas tai? Ką užuodi?
Žmogieną.
Aragornas.
Jie aptiko mūsų pėdsakus!
Vikriau!
Jie paspartino žingsnį.
Turbūt pajuto mūsų kvapą.
Sparčiau!
Greičiau, Gimli!
Trijų dienų ir naktų persekiojimas.
Be maisto... be poilsio.
Ir laimikio nė ženklo, tik plikų uolų liudijimai.
Nekrenta veltui Lorieno lapai.
Jie dar gali būti gyvi.
Mažiau nei diena aplenkę mus. Bėgam!
Eikš, Gimli! Mes juos prisivejame!
Veltui stengiuosi krose. Mes - gnomai - sprinteriai iš prigimties.
Labai pavojingi trumpuose nuotoliuose!
Rohanas, žirgavaldžių tėviškė.
Veikia kažin kas keisto.
Kažkoks blogis suteikia greičio tiems padarams,
nukreipia savo valią prieš mus.
Legolasai! Ką mato tavo elfiškos akys?
Urukai suka į šiaurės rytus.
Jie gabena hobitus į Aizengardą!
Sarumanas.
Pasaulis keičiasi.
Kas dabar turi stiprybės stoti prieš Aizengardo
ir Mordoro armijas?
Stoti prieš Saurono ir Sarumano galybę
ir dviejų tvirtovių sąjungą?
Kartu, mano valdove Sauronai,
mes valdysime šį Viduržemį.
Senasis pasaulis degs pramonės ugnyse.
Miškai bus iškirsti.
Įsivyraus nauja tvarka.
Mes varysime karo mašiną kardu
ir ietimi, ir geležiniu orko kumščiu.
Mes tik turime pašalinti tuos, kurie mums priešinasi.
Jojikai užėmė jūsų žemes.
Išstūmė jūsų žmones į kalvas gremžti pragyvenimą nuo uolų.
Žudikai!
Atsiimkite žemes, kurias jie iš jūsų pavogė!
Sudeginkit kiekvieną kaimą!
Tai prasidės Rohane.
Per ilgai tie valstiečiai tau priešinosi.
Bet daugiau ne.
Eotainai! Eotainai!
Paimsi sesutę. Tik dviese greičiau josit.
Bet tėtis sako, Eotainui negalima joti Garoldu,
jis jam per didelis!
Klausyk! Turi joti į Edorasą ir paskelbti pavojų.
- Supranti mane? - Taip, mama!
Aš nenoriu išvykti! Nenoriu joti, mama!
Freda, aš tave surasiu ten.
Skubėkit!
Jok, vaike!
Rohanas, mano valdove,
parengtas žlugti.
Teodredai!
Jūsų sūnus sunkiai sužeistas, mano valdove.
Jį iš pasalos užpuolė orkai.
Jei neginsime savo šalies, Sarumanas ją užims jėga.
Tai melas!
Sarumanas Baltasis visada buvo mūsų draugas ir sąjungininkas.
Grima.
Mano sūnus?
Grima?
Orkai nevaržomi bastosi po mūsų žemes.
Nesulaikomi, nesulaukiantys iššūkio, žudydami, kai panori.
Orkai, paženklinti balta Sarumano ranka.
Kodėl užverti šiais rūpesčiais ir taip nuvargintą protą?
Negi nematai?
Tavo dėdė išvargintas tavojo nepasitenkinimo,
karo kurstymo.
Karo kurstymo?
Kaip seniai Sarumanas tave papirko?
Koks atlygis buvo pažadėtas, Grima?
Kai visi žmonės bus negyvi, pasiimsi turto dalį?
Per ilgai tu stebėjai mano seserį.
Per ilgai sekei jos žingsnius.
Daug matai, Eomerai, Eomundo sūnau.
Per daug.
Tu nedelsiant ištremiamas iš Rohano karalystės.
Grasinant mirties bausme.
Kvėpuoti - tai svarbiausia!
Kvėpuok! Ho!
Jie bėga, tarsi genami savo šeimininkų botagų.
Mes toliau neisime,
kol negausim atokvėpio.
Užkurkit laužą!
Meri!
Manau, galbūt suklydome, palikdami Šyrą, Pipinai.
Kas kelia tą triukšmą?
Tai medžiai.
Kas?
Atsimeni Senąjį Mišką? Prie Stirnynės ribų?
Liaudis sakydavo, ten buvo kažko vandenyje, nuo ko medžiai augdavo aukšti
ir atgydavo.
Atgydavo?
Medžiai, kurie galėjo šnabždėti,
šnekėtis tarpusavy,
net judėti.
Aš peralkęs.
Mes nevalgėm nieko, tik kirmėlėtą duoną tris šlykščias dienas!
Taip!
Kodėl negalėtume užkąsti mėsos?
O kaip jie?
Jie švieži!
Jie - ne valgymui!
O jų kojos?
Jiems jų nereikia.
O! Atrodo skaniai!
Traukis, niekše!
Nors kąsnį?
Ne!
Atrodo, į meniu grįžo mėsa, vaikinai!
Pipinai!
Eime!
Nagi,
šaukitės pagalbos.
Žviekit!
Nieks dabar jūsų neišgelbės!
Pipinai!
Saulė teka raudona.
Šią naktį buvo pralietas kraujas.
Rohano raiteliai!
Kas naujo Markoje?
Kokių reikalų turi elfas, žmogus ir gnomas Ridermarkoje?
Greitai atsakykit!
Pasakyk savo vardą, raitininke, ir pasakysiu tau savąjį.
Nukirsčiau tavo galvą, gnome,
jei ji būtų nors kiek aukščiau virš žemės.
Mirtum anksčiau, nei spėtum kirsti!
Esu Aragornas, Aratorno sūnus.
Tai Gimlis, Gloino sūnus ir Legolasas iš Miškų Karalijos.
Mes Rohano ir Teodeno, jūsų karaliaus, draugai.
Teodenas nebeskiria draugo nuo priešo.
Net savo giminių.
Sarumanas apnuodijo karaliaus protą ir siekia viešpatauti jo žemėse.
Mano kuopa - tie, kurie ištikimi Rohanui.
Ir už tai mes ištremti.
Baltasis Magas suktas.
Sakoma, jis vaikšto šen ir ten
kaip senas žmogus, pasislėpęs po gobtuvu ir apsiaustu.
Ir visur jo šnipai praslysta pro mūsų tinklus.
Mes - ne šnipai.
Mes sekame Uruk-hajų gaują per lygumas vakarų kryptimi.
Jie paėmė į nelaisvę du mūsų draugus.
Urukai sunaikinti. Mes išžudėme juos naktį.
Bet ten buvo du hobitai. Ar matėte du hobitus su jais?
Jie būtų maži. Tik vaikai jūsų akimis.
Nieko nepalikom gyvo.
Sukrovėme lavonus į krūvą ir sudeginome.
Žuvo?
Apgailestauju.
Hasufeli! Arodai!
Te šie žirgai neša jus į didesnę sėkmę, nei ankstesnius šeimininkus.
Laimingai.
Ieškokite draugų,
bet nepasikliaukit viltimi.
Ji paliko šias žemes.
Jojame į šiaurę!
Tai vienas jų dirželių.
Hiro hyn hidh ab 'wanath. Teranda jie ramybę po mirties.
Mes juos apvylėme.
Čia gulėjo hobitas
ir kitas.
Jie šliaužė.
Jų rankos buvo surištos.
Jų pančiai buvo perpjauti.
Jie bėgo čia
ir buvo sekami.
Diržą!
Bėk!
Pėdsakai veda tolyn nuo mūšio
į Fangorno Mišką.
Fangorno?
Kokia beprotybė juos ten nuvarė?
Mes juo atsikratėm? Manau, atsikratėm.
Išplėšiu jūsų bjaurius vidurius!
Eikšenkit!
Medžiai! Lipk į medį!
Jis dingo.
Meri!
Padarykim skylę kirmėlėms tavo pilve.
Bėk, Meri!
Orkiūkščiai! Burarum.
Jis kalba, Meri. Medis kalba!
Medis?
Aš - ne medis!
Aš - entas.
Medžiaganys!
Miško piemuo.
Nekalbėk su juo, Meri.
Neskatink jo.
Kai kurie vadina mane Medžiabarzdžiu.
Kieno pusėje esi?
Pusėje?
Aš esu niekieno pusėje,
nes niekas nėra mano pusėje, orkiuk.
Niekas nebesirūpina miškais.
Mes - ne orkai. Mes - hobitai!
Hobitai?
Niekad anksčiau negirdėjau apie hobitus.
Skamba tarsi orkų piktadarybė!
Jie ateina su ugnimi,
jie ateina su kirviais.
Grauždami, kąsdami, laužydami, kirsdami, degindami.
Naikintojai ir užgrobėjai. Tebūnie prakeikti!
Ne! Tu nesupranti. Mes - hobitai.
Pusaugiai!
Šyro gyventojai!
Gal esat,
o gal ir ne.
Baltasis Magas žinos.
Baltasis Magas?
Sarumanas.
Žiūrėkit, žiūrėkit!
Mes jus išvedėme!
Skubėkit, hobitsai, skubėkit!
Sekasi, kad jus randame.
Geras hobitas.
Čia pelkė! Jis atvedė mus į klampynę!
Klampynė, taip, taip!
Eikš, šeimininke. Mes jus vesim saugiais takais per miglą.
Eikit, hobitai, eikit. Krutame greitai.
Aš jį radau, aš.
Kelią per pelkes.
Orkai juo nesinaudoja. Orkai jo nežino.
Jie eina mylių mylias aplink.
Eikit sparčiai.
Greiti ir spartūs kaip šešėliai turime būti.
Ten negyvėliai!
Negyvi veidai vandenyje!
Visi mirę.
Visi supuvę.
Elfai ir žmonės, ir orksai.
Didis mūšis labai seniai.
Mirusios Pelkės.
Taip, taip, toks vardas.
Eikit čia.
Nesekit švieselėmis.
Dabar atsargiai,
arba hobitai nugrims pas negyvėlius
ir uždegs savo žvakeles.
Frodo!
- Golumai?! - Nesek švieselėmis!
- Golumai! - Pone Frodo!
Ar tu tvarkoj?
Toks skaistus.
Toks nuostabus.
Mūsų brangiausiasisss.
Ką tu pasakei?
Šeimininkas turėtų ilsėtis.
Šeimininkas turi palaikyti savo jėgas.
Kas tu?
Neturi mūsų klausti. Ne jo reikalas,
golum, golum.
Gendalfas sakė, tu buvai iš Paupio gyventojų.
Šalta ranka, širdis ir kaulas. Šalta, toli nuo namų keliaujant.
Jis sakė, tavo gyvenimas - liūdna istorija.
Jie nemato, kas bus, Kai Saulė išblės ir Mėnulis pražus.
Kažkada nelabai skyreisi nuo hobito,
ar ne,
Smygolai?
Kaip tu pavadinai mane?
Juk tai buvo tavo vardas, argi ne?
Labai seniai.
Mano...
Mano vardas...
Smygolas.
Juodieji raiteliai!
Slėpkitės! Slėpkitės!
Slėpkitės!
Greičiau, Frodo, greičiau!
Jie mus pamatys! Jie mus pamatys!
- Maniau, jie žuvę! - Žuvę?
Ne, jų negali nužudyti. Ne.
Šmėklos!
Skraidančios šmėklos!
Jie reikalauja jo.
Jie reikalauja brangiaussiojo.
Pone Frodo! Viskas gerai.
Aš čia.
Skubėkit, hobitai!
Juodieji Vartai labai arti.
Orko kraujas!
Tai keisti pėdsakai.
Oras čia toks slogus.
Šitas miškas senas.
Labai senas.
Kupinas atsiminimų
ir pykčio.
Medžiai kalbasi tarpusavy.
Gimli!
Nuleisk kirvį.
Aragorn, nad no ennas! Aragornai, kažkas yra ten!
Man cenich? Ką matai?
Baltasis Magas artinasi.
Neleiskit jam kalbėti. Jis mus užkerės.
Turim veikti greitai.
Jūs sekate dviejų jaunų hobitų pėdomis.
Kur jie?
Jie keliavo šiuo keliu užvakar.
Jie sutiko kažką, ko nesitikėjo.
Ar tai jus nuramino?
Kas tu?
Pasirodyk!
To negali būti.
Tu nukritai.
Per ugnį
ir vandenį.
Nuo giliausio požemio iki aukščiausios viršūnės
koviausi su juo, Morgoto Balrogu.
Kol galiausiai parbloškiau savo priešininką
ir nutrenkiau jo griuveną ant kalno šlaito.
Tamsa apėmė mane,
ir nuklydau už minties ir laiko.
Žvaigždės sukosi ratu viršuje
ir kiekviena diena buvo ilga tarsi Žemės gyvenimas.
Bet tai nebuvo pabaiga.
Vėl pajutau gyvybę savyje.
Buvau atsiųstas atgal,
kol mano užduotis nebus įvykdyta.
Gendalfai!
Gendalfas?
O taip.
Šitaip mane vadindavo.
Gendalfu Pilkuoju.
Tai buvo mano vardas.
Gendalfai!
Dabar esu Gendalfas Baltasis.
Ir grįžtu pas jus,
įvykiams keičiant kryptį.
Vienas jūsų kelionės tarpsnis baigtas, kitas - prasideda.
Karas atslinko į Rohaną. Privalome visu greičiu joti į Edorasą.
Tai vienas iš mearų,
Jei tik mano akių neapgavo apžavai.
Šešėlplaukis.
Jis - visų žirgų valdovas,
ir buvo mano draugas daugelyje pavojų.
Mano namai. Miegu miške čionai,
prie kalno šaknų.
Sakiau Gendalfui, kad laikysiu jus saugiai,
ir saugu, kur jus laikysiu.
Medžiai tapo laukiniai ir pavojingi.
Pyktis pūna jų širdyse.
Jie pakenktų jums, jei galėtų.
Dabar mūsų per mažai.
Per mažai mūsų, entų, liko juos suvaldyti.
Juodieji Mordoro Vartai.
Dieve, sergėk mus.
Mano tėvukas pasakytų porą dalykėlių, jei pamatytų mus dabar.
Šeimininkas sako parodyti jam kelią į Mordorą,
taigi geras Smygolas daro, kaip šeimininkas sako.
Sakiau.
Taigi. Mes negalime pro juos praeiti.
Žiūrėk!
Vartai veriasi!
Matau, kaip nusileisti.
Semai! Ne!
Šeimininke!
- Neprašau tavęs eiti su manimi, Semai. - Žinau, pone Frodo.
Kažin, ar net šie elfų apsiaustai paslėps mus ten.
Dabar!
Ne! Ne, ne, šeimininke!
Jie sučiups jus! Sučiups jus.
Nenunešk jo jam.
Jis nori brangiaussiojo.
Visąlaik jo ieško!
Ir brangiausiasis nori grįžti pas jį.
Bet privalom neleisti jam jo gauti.
Ne!
Yra kitas kelias. Slaptesnis ir tamsesnis.
Kodėl nesakei anksčiau?
Nes šeimininkas neklausė!
Jis kažką rezga.
Ar sakai, kad yra kitas kelias į Mordorą?
Taip.
Yra takas
ir laiptai,
o tada -
tunelis.
Jis atvedė mus iki čia, Semai.
Pone Frodo, ne!
Jis laikėsi savo žodžio.
Ne!
Vesk, Smygolai.
Geras Smygolas visada padeda.
Edorasas ir Auksinė Meduzeldo Menė.
Čia gyvena Teodenas, Rohano Karalius,
kurio protas nugalėtas.
Sarumano įtaka Karaliui Teodenui dabar labai stipri.
Mano valdove, jūsų sūnus...
Jis mirė.
Mano valdove?
Dėde?
Ar nenueisite prie jo?
Ar nieko nedarysite?
Kalbėkit atsargiai.
Nelaukit malonaus sutikimo.
Jis turbūt mirė kažkada naktį.
Kokia karaliaus tragedija -
netekti vienintelio sūnaus ir įpėdinio.
Suprantu, su jo išėjimu sunku susitaikyti,
ypač, kai tavo brolis tave paliko.
Palik mane vieną, gyvate!
O, betgi tu esi viena.
Kas žino, ką tu kalbėjai tamsai
karčiomis nakties nemigo valandomis,
kai visas tavo gyvenimas susigūžia,
kambarėlio sienos spaudžiasi aplink tave,
lyg narvas užsklęsti laukiniam padarui.
Tokia graži,
tokia šalta -
lyg rytas blyškus pavasaris,
dar ištikimas žiemos žvarbai.
Tavo žodžiai - nuodai.
Daugiau linksmumo net kapinėse.
Negaliu leisti jūsų pas Karalių Teodeną taip ginkluotų, Gendalfai Pilkaskraisti.
Grimos Kirmialiežuvio įsakymu.
Jūsų lazdą.
Ne, juk jūs neatskirsite senio nuo jo lazdos pasiremti?
Mano valdove, Gendalfas Pilkasis atvyksta.
Jis - nelaimių šauklys.
Tavo menės svetingumas pastaruoju metu sumažėjo,
Karaliau Teodenai.
Jis nėra laukiamas.
Kodėl turėčiau tave priimti,
Gendalfai Audrošauka?
Teisingas klausimas, mano senjore.
Vėlyva valanda,
kurią šis burtininkas pasirodo.
Latspelu jį vadinu.
Blogos Žinios yra blogas svečias.
Tylėk! Laikyk dvišaką liežuvį už dantų.
Perėjau ugnį ir mirtį ne tam, kad plūsčiausi
su neprotingu kirmiu!
Jo lazda.
Liepiau paimti mago lazdą!
Teodenai,
Tengelio sūnau,
per ilgai sėdėjai šešėliuose.
Tavim dėtas, nekrutėčiau!
Klausyk manęs!
Išvaduoju tave
nuo užkeikimo.
Neturi galios čia,
Gendalfai Pilkasis!
Ištrauksiu tave, Sarumanai, kaip nuodus iš žaizdos.
Palauk.
Jei pasitrauksiu, Teodenas mirs.
Tu nenužudei manęs,
nenužudysi ir jo!
Rohanas mano!